DEL 3 PRÄRIEN
CANADIAN RIVER OKLAHOMA-TERRITORIET
Jag trodde väl aldrig att jag skulle få se er jobba nakna!
Floden är djup - och vi har inte alltför mycket torra kläder heller.
-Hittade du Laurie, Gus? -Ja. Hon sitter nog utanför tältet.
Vi gav nästan upp hoppet om dig. Fick du tag i banditen?
Han slank undan, men jag tog några av hans vänner.
-Mår hon bra, Gus? -Hon har haft det väldigt svårt.
Samla ihop boskapen, innan de skingras!
-Jag har saknat din röst. -Samma här, Gus.
Grisarna har i alla fall klarat sig.
-Planerade du att lämna henne? -Jag tänker inte lämna henne.
-Har du hört nåt om Jake? -Han skulle till Fort Worth.
-Nu har du tagit hand om jäntan. -Ja, jag har väl det.
-Men det är ju inte henne du vill ha. -Nej, det är sant.
Vad gör du när du får veta att Clara är gift och inte kommer ihåg dig?
Då kommer jag...
...att bli förkrossad, Woodrow.
"Kära Peach, Roscoe Brown blev dödad av en bandit."
"Joe också. En flicka som hette Janey blev också dödad."
"Jag vet inte mycket om henne. Roscoe hade träffat henne i skogen."
"Nu ska jag leta efter Ellie. Jag vet inte när jag är tillbaka."
Om jag vetat att grisarna skulle slå sig ihop med mexikanen-
-hade jag gjort bacon av dem för längesen.
Laurie, min sköna. Kom hit.
Laurie, du doftar fantastiskt gott.
Jag fattar inte hur du kan hålla dig så fräsch här ute.
Jag är ingen fager syn. Men det är Woodrows fel.
Han lät mig inte ta med mig min skräddare på resan.
Här sitter vi denna ljuva morgon, och du gråter. Varför?
Laurie, vi är ju ärliga mot varann.
-Tala om vad det är för fel. -Du vill inte ha mig längre.
Du har inte ens bett om ett nyp sen...
-Du kan få ett, om du vill. Gratis. -I så fall vill jag ha fem, sex...
...eller tio, tolv nyp.
Sanningen är den, att jag trodde du ville låta bli sånt där ett tag.
Ta tid på dig - ingen brådska.
Hur lång tid spelar ingen roll.
-God morgon, Newt! -God morgon.
-Po bad mig ta med frukost åt er. -Är det småkryp?
-Po kan laga mat på allt, eller hur? -Ja.
-Småkryp? -Ibland lagar han till gräshoppor.
-Visst är det roligt? -Sätt dig ner och drick kaffe.
-Jag måste tillbaka till hjorden. -Hälsa Po och tacka för frukosten.
-Tack för att du kom hit med den. -Tack själv, för...
-Stick, innan du vrickar tungan. -Tack.
-De där blir inte svåra att ta. -Jag trodde vi skulle råna banker.
Vi sa ingenting om att stjäla hästar.
Har du nånting emot att stjäla hästar?
-Jag sysslar inte med sånt. -Du kan alltid lära dig nåt nytt.
Annars kan vi lämna dig här. Död. Jag tolererar ingen som backar ur.
-Dan känner sig blodtörstig i dag. -Verkligen.
-Följer du med? -Det märker du väl snart.
De är på väg häråt. Eddie, ta hand om hästarna.
-Jag skjuter lika bra som Roy. -Det säger inget.
Roy skulle inte kunna skjuta sig själv i foten.
Vi ska låta Jake knäppa dem.
Eller hur, Jake?
Bakhåll!
-Vad gör du där borta, Spoon? -De träffade Frog Lip.
-Frog, är du träffad? -Ja.
Vart ska du nånstans?
Jag ska samla ihop hästarna som vi stal. Vi vill väl ha dem?
Stanna här - om du inte vill ha en kula i dig.
Roy, du och Eddie samlar ihop hästarna.
-Trodde aldrig de skulle skjuta dig. -Skjut honom.
Han har ju en kula i magen. Skjut honom, så vi får det gjort.
Jag skjuter inte Frog. Gör det du, Roy.
-Dan sa till dig att göra det. -Vill du skjuta honom, Jake?
-Nej, helst inte. -Ingen vill hjälpa till.
Ni är ett gäng gamla kärringar!
Samla ihop hästarna!
-Det var väl Frogs otursdag i dag. -Det kan hända alla. Visst, Spoon?
Kapten!
Vem har vi förlorat nu?
-Det är inte en av de våra. -Deets fann honom. Två kulor i sig.
-Lever han? -Nix.
-Hann han säga nåt? -Hästtjuvar.
Dish, fortsätt norrut. Nån får leta efter vatten. Nu begraver vi honom.
-Indianer? -Hästtjuvar.
Jag måste följa med Pete och spåra upp dem. Du är trygg vid vagnen.
Jag kan inte låta en hästtjuv löpa, inte när han dödat en pojke.
-Du kommer väl tillbaka? -Ja. - Bevaka henne dygnet runt.
Pete, du och Newt letar bland busksnåren där borta.
Det ligger en till här!
-De red åt det hållet. -Hur många är de?
-Fyra stycken. -Vi är fem. Oddsen är på vår sida.
-Vad ser du så moloken ut för? -Mister Jake är en av dem.
-Jag såg spåren efter hans häst. -De här är hästtjuvar och mördare.
-De kan ha stulit Jakes häst. -Nej, han hade ridit på den.
-Jag hoppas du har fel. -Ja. Men det har jag inte.
-Vad är det? -Bönder.
-Bönder. Jag sa ju det. -Ni väntar här.
Du också, Spoon.
-Dan hatar bönder. -Utav bara helvete...!
Goddagens!
-Helvete! -Nu blev han blodtörstig igen.
Han vill att vi rider dit.
-Vad hittade du? -En gammal klocka. Bonnjävlar!
-Sköt du dem för en klockas skull? -Nu ska jag hänga dem.
Dan, du är otrolig! Jag har aldrig hört om nån som hängt döingar.
Jag ska hänga dem, och bränna dem!
Dyngsprättare kan aldrig bli tillräckligt döda. Jake...
-Du och Eddie släpar hit dem. -Det här betackar jag mig för!
Vacker syn, eller hur?
Jävla dyngsprättare.
Nu samlar vi ihop våra hästar.
-Hallå? -Vem är det?
Det är jag - Dish. Jag tog med lite mat.
Jag är inte hungrig. Jag väntar till Gus är tillbaka.
Det kan dröja flera dar. Han bad mig se efter dig.
Ingen annan än Gus får se efter mig.
Gus sa att jag skulle göra det.
Jag ställer tallriken här ute.
-Vad gör du? -Ser efter dig - som Gus sa.
Ingen behöver se efter mig. Du behöver inte stanna.
En dödgrävare skulle kunna bli rik i den här trakten.
Jag borde köpa en större spade och ge mig in i branschen.
-Ingenting för mig. -Ett otäckt gäng vi letar efter.
-Allt väl? -Jake kan inte vara inblandad.
Jake har alltid drivit vind för våg. Han kan fara vart som helst.
Nu måste vi få de här stackarna i jorden.
-De har slagit läger vid en bäck. -Har du sett dem?
De är fyra stycken.
-Nå? -Ja. Mister Jake är en av dem.
Han borde hålla sig till Laurie. Hon hade aldrig släppt i väg honom.
Ge mig den där!
-Spara lite åt mig, Dan. -Du är ju lika lat som Jake.
Ingen av er vill anstränga sig.
Sitt still, pojkar!
-Skjut inte. Jag är hästhandlare! -Hej på dig, Gus. - Kapten.
-Ta hans revolvrar. -Tror du jag tänkte skjuta dig?
-Ta av er stövlarna. -I helvete heller.
-Vi är hästhandlare, sa jag. -Tveksamt. Vi har just begravt liken.
-Vad fan pratar du om? -Du är en lögnare.
-Fråga Jake om vi köpt hästarna. -Ni har skjutit och bränt folk!
Ta fram repen - och bind dem!
Du behöver inte binda mig, för jag har inte dödat nån.
-Jag tänkte lämna de här pojkarna. -Du skulle ha gjort det.
Då hade du inte behövt vara med när fem personer mördades.
Pete, du känner ju mig. Jag är ingen mördare.
Gus, jag är ingen brottsling. Det var Dan som dödade bönderna!
Håll käften, Spoon.
Sätt upp dem på hästarna.
-Vad ska han göra? -Leta upp ett träd att hänga dig i.
Rider man med en bandit, så dör man ihop med banditen.
-Tråkigt att du gick över gränsen. -Jag såg ingen gräns.
Jag ville bara ta mig igenom territoriet utan att bli skalperad.
Det är säkert sant, Jake.
Ni är ynkryggar, allihop! Annars hade vi gjort upp om det.
-Ta farväl av dina bröder. -De är inte värda ett piss!
-Inte ni heller...! -Det blir ett nöje att hänga dig.
Nu får du prata med djävulen i fortsättningen.
Jag skulle ha varit nummer två. Eddie var yngst.
Beklagar. Jag menade inte att skrämma grabbens häst.
-Är du redo? -Ja, jag antar det.
Jake, jag lyckades få med mig Laurie tillbaka.
Vem?
Vi måste tyvärr göra det här. Vi hade gärna sluppit det.
Fan...! Jag blir hellre hängd av vänner än av främlingar.
Newt...
Adios, pojkar.
Jag hoppas att ni inte hyser agg till mig.
Jag menade ingenting illa.
Gode Gud...!
Han dog på ett fint sätt, inte sant?
Nu gräver vi en grav åt honom.
Vi har en boskapshjord att ta hand om.
MÄNNISKOBRÄNNARE OCH HÄSTTJUV
-Jake var ingen mördare. -Jake tyckte om att skoja...
...men han ville inte jobba. Jag känner precis likadant.
I NÄRHETEN AV PLATTE-FLODEN, NEBRASKA
Mamma, det kommer nån!
-Jag ser det. -Senora, det är nån som kommer!
Vi har sagt till henne! - Ska jag nacka en höna till kvällsmat?
Inte än. De kanske inte stannar. Gör era sysslor nu.
-Det dröjer innan vagnen kommer. -Har pappa sagt nåt i dag?
-Nej, inte i dag. -Har han ögonen öppna?
-Ja, de är öppna. -Varför säger han inget, då?
-Huvudet är skadat på insidan. -Du skulle inte heller prata...
-...om en häst sparkade dig i huvet. -Nu gör ni era sysslor!
Jag önskar att våra pojkar fått leva. Det hade varit underbart.
Då hade vi haft allesammans kvar.
Jag heter Clara Allen. Mina döttrar Sally och Betsy- och Cholo.
-Är vi i Nebraska nu? -Ja. Kliv ner och vila ett slag.
Känner ni en Dee Boot? Jag ska leta upp honom i Ogallala.
Dee Boot? Si. Pistolero.
Ni har redan passerat Ogallala, men ni får gärna stanna här i natt.
Jag har rest ända från Arkansas för att hitta Dee.
Fort, ta in henne i huset! Ta fram lite vatten.
Flickor, skynda er - kvinnan är på väg att föda barn!
Det blev en pojke.
Ett under att ni hann hit i tid. Om hon fött barnet ute på prärien-
-hade säkert ingen av dem överlevt.
-Vem av er är fadern? -Ingen av oss, frun.
Hennes man är sheriff i Arkansas. Men det är Dee Boot hon letar efter.
-Kan hon ge sig av nu? -Ge sig av? Nej, inte på en vecka.
Hon har förlorat mycket blod.
-Bebisen vill ha mat. -Ja.
Ursäkta oss.
Jösses, du ska inte vara uppe.
Såja. Hur känns det?
Du har fått en så fin pojke. Hungrig är han också.
-Frun? -Vill hon inte ha bebisen?
Sally, koka upp lite mjölk. - Du kan hjälpa henne, Betsy.
Se till att vila nu.
Vi tar hand om bebisen i natt.
Du kommer att må bättre i morgon.
-Vad är det? -De ska ge sig av.
-Vi borde ha tagit med oss barnet. -Det är ju inte ditt.
-Titta, Ellie - vi är i Ogallala. -Jag fryser.
Jag är ingen doktor.
Stanna.
Vi har en sjuk kvinna här. Var bor er läkare?
-Vi har ingen här. -På vilket sätt är hon sjuk?
-Hon har feber. -Var är Dee?
Hon letar e fter Dee Boot. Känner ni honom?
Jag vet var han finns. I finkan där borta.
-Vakna, Dee. Du har besök. -Av vem?
-Det är jag, Dee. Ellie. -Ellie?
Jag har lämnat July. Jag kunde inte sluta tänka på dig.
-Big Zwee och Luke körde hit mig. -De ska hänga mig. På fredag...
-...om de inte lynchar mig innan. -Hänga dig? Varför, Dee?
-Jag dödade en pojke. -Hade han retat upp dig?
Jag försökte skrämma i väg honom, men pojken sprang åt fel håll-
-och jag dödade honom. Varför måste de bära in dig?
Jag födde ett barn, men jag lämnade det för att få komma hit till dig...
Gode Gud, hon blöder. - Leon!
Goddag, senor.
-Mamma! -Skrik inte så där!
Hon stoppade gräshoppor innanför min klänning!
Ni får inte skrika här. Det kan ni göra på prärien.
-Titta, en gräshoppa! -Flickor...!
-Vi har en besökare till. -Ni får ursäkta att vi väsnas.
-Vill ni sitta av? -Jag vill inte besvära.
Sally och Betsy. Jag heter Clara Allen.
-July Johnson, från Arkansas. -Kom in, så får ni nåt att äta.
Förlåt mig.
-Jag har glömt bort hur man äter. -Jag vill se en hungrig man äta.
-Ni är alltså från Arkansas? -Portsmith. Jag var sheriff där.
Men inte nu längre.
Mr Johnson, kan det vara så att ni letar efter er hustru?
-Ja, det gör jag. -Heter hon Elmyra?
Hur vet ni det?
Hon stannade till här för en tid sedan, ihop med ett par buffeljägare.
Var Ellie här?
Hon födde barnet här, innan hon gav sig av.
Vad är det med honom?
Mr Johnson, ursäkta oss. Ni ska få vara ensam en stund.
-Varför gråter farbrorn? -Han har letat länge efter sin fru.
-Han är ju karl. -Karlar kan också gråta.
Nu är din pappa äntligen här.
Mr Johnson, jag vet att ni är trött och att ni längtar efter er fru.
Men jag har en hemsk sak att berätta för er.
Förr kunde jag föra mig, men det här landet har gjort mig burdus.
Kvinnan vill nog varken ha er eller barnet. Hon gav sig av härifrån för-
-att hitta en Dee Boot i Ogallala. Hon tittade inte ens åt sitt barn.
Hon hade haft en besvärlig resa.
Hon kanske bara var...förvirrad.
Jag tycker om unga saker, mr Johnson.
Jag blir så fort fäst vid dem. Fäst vid er lille Martin här...
Han är inte min - men han är inte er frus heller längre.
-Vill ni ha honom? -Jag vet inte vad jag ska göra.
Det är så längesen jag gjorde nånting rätt. Jag minns det inte ens.
Jag förlorade mina tre pojkar.
Lunginflammationen tog dem.
Jag tar gärna lille Martin här om ni inte vill ha honom. I annat fall...
...vill jag att ni tar honom nu, innan jag blir för fäst vid honom.
Jag vill rida till Ogallala först, och se om jag hittar Ellie.
Om ni ger mig tillåtelse till det?
Javisst.
Pojkarna blir så ivriga när de tänker på hororna i Ogallala.
-Det blir väl du också, antar jag. -Clara, menar du?
Ska du lämna mig i tältet när du träffar henne?
Jag ska presentera dig. Hon träffar sällan andra kvinnor.
-Hon kommer att veta vad jag är. -Att du är en fin människa, ja.
Du behöver varken buga för Clara, för mig eller för nån annan.
-Hon har väl alltid varit fin dam? -Clara har en skarp tunga-
-och hon har hudflängt mig många gånger. Du kommer att gilla henne.
Gus, jag kommer att mista dig. Du kommer att gifta dig med henne.
Laurie, oroa dig inte. Clara fick 2-3 chanser att gifta sig med mig...
-...men hon tog dem inte. -Du vill gifta dig med henne, va?
Ja, det skulle jag vilja.
Hejsan, jäntor! Ni lär ha planerat en orgie när vi kommer till Ogallala.
-Skratta lagom. Du har ju Laurina. -Och det är jag väldigt glad för.
-Po, du kan ju spå folks framtid. -Ja. Men kanske inte just din.
Jag vill inte veta att jag ska drunkna i en flod.
Vi skulle verkligen sakna dig. - Eller hur, pojkar?
Jag är mer nyfiken på mina äktenskapliga utsikter.
Hur många gånger till kommer jag att gifta mig?
Spotta inne i vagnen.
Inga fler fruar för dig.
Båda mina fruar dog unga. Jag trodde jag skulle få en till.
Nej.
Känns det bättre?
Han är lika trogen som en hund.
Han har suttit där ute ända sedan ni kom hit.
Han har frågat mig tusen gånger om ni kommer att överleva.
Rena undret att ni gjorde det, med tanke på all blodförlust.
Nu ska jag besöka fler patienter. Jag tittar in när jag är tillbaka.
Jag hittade dig, Ellie.
Doktorn sa att du orkar prata.
Men du behöver inte prata, om du inte vill det.
Jag har dåliga nyheter.
Mycket dåliga.
Joe blev dödad.
Han och Roscoe - och en flicka.
Banditer dödade dem.
Jag borde ha stannat hos dem, men...
Barnet mår så bra, Ellie.
Jag visste inte att det var vårt. Hon har döpt honom till Martin...
...om du tycker att det namnet duger.
De hängde Dee. Jag träffade honom en minut - och sen svimmade jag.
När jag vaknade igen, hade de redan hängt honom.
Vila dig nu.
Jag tittar in till dig i morgon igen.
-God morgon. -Jag tänkte hälsa på Ellie.
Hon har gett sig i väg. Hon och den store karln gav sig av i går kväll.
-Vart skulle de? -Till St. Louis. Jag sa till dem-
-att de lika gärna kunde lämna skalperna här, om de skulle dit.
Siouxerna. Armén har retat upp dem.
Det är idiotiskt att resa österut. Men hon ville ge sig i väg-
-och han motsatte sig inte det.
Mr Johnson...
-Hittade ni er fru? -Ja. Ni hade nog rätt.
Hon är på väg till St. Louis nu.
Ni då, mr Johnson - vad har ni för planer?
-Jag har alltid bott i Arkansas. -Hur är ni med hästar?
Cholo har gjort både sitt och Bobs jobb, men så kan det inte förbli.
Ni får börja arbeta här, om ni vill.
-Jag vet inte så mycket om hästar. -Och ni har bara bott i Arkansas?
Men ni är inte låst och ni är inte dum, så ni kan ju lära er.
Ja, det kan jag väl.
-Är han sjuk? -Nej.
Han mår bra.
Han straffar mig väl bara för att jag ignorerat honom så länge.
Här, mr Johnson - träffa er son.
Ni skulle åtminstone fånga honom, om han kastades ner från ett tak.
Vem vet - han kanske till och med kommer att tycka om er.
Du ser ut precis som en präst.
-Är vattentunnorna pålastade? -Jamän. Nu åker vi.
Jag trodde vi skulle äta en bit mat och prata lite filosofi.
Filosofi är inget för mig. Kom nu. Jag vill inte lämna hjorden.
Jag tar de här. - Du oroar dig för mycket.
-Jake hade säkert följt med mig. -Han fick skylla sig själv.
Han var ett utmärkt sällskap vid middagsbordet.
-Vad är allt det där? -Till Laurie.
Kam, borste och en handspegel. Kvinnor vill ju se hur de ser ut.
-Eller hur, Woodrow? -Det vet du allra bäst.
Ett parasoll också.
Titta, där är Dish. Vi frågar honom.
-Dish? -Har ni trevligt?
Vi letar efter horor, men vi vet inte var vi ska leta.
Ser du saloonen där? Där finns det gott om horor.
Vad kommer det att kosta oss?
-Jag trodde ni ville ha en hora. -Vad kostar de?
-Beror på hur länge man vill stanna. -Tillräckligt länge. Vad kostar det?
Det varierar från flicka till flicka. Jag träffade en som heter Mary.
Hennes väninna kallas för Buffalo Heffer.
De duger gott åt er. Man får inte högsta kvalitét första gången.
Jag heter kapten Weaver. Det här är Dixon, vår spejare.
Vi söker utvilade hästar. Våra är trötta efter att ha jagat Red Cloud.
-Den där ser bra ut. -Det tycker jag också.
-Jag tar den och några till. -Han är inte till salu.
Jag frågar inte - jag beordrar dig. Jag lägger beslag på hästen.
-För regeringens räkning. -Han är inte till salu, sa jag.
Du trotsar USA:s armé. Förräderi. Ni kofösare kan bli hängda för det.
-Hur mycket kostar valacken? -Han är inte till salu.
Ni jävla kofösare är alltför förtjusta i era hästar.
Tänker du sitta av hästen eller måste jag slita ner dig?
Vad är du för jävla hankatt?
-Mig jävlas du inte med! -Ta hans häst.
-Hästen är inte till salu. -Ni är för jävliga. Ge mig hästen!
Ge mig hästen!
Gus, han dödar honom!
Woodrow, det är jag!
Det är jag - Augustus! Titta på mig nu.
-Är du skadad? -Nej, ingen fara.
Newt lät honom inte ta Dishs häst.
Det är jag tacksam för.
Ge er i väg.
-Vi har inte mycket att rida på. -Ta de hästar ni kan, sergeant.
-Hämtar du vagnen? -Jamän.
Jag avskyr dåligt upp förande. Det tänker jag inte tolerera.
-Man retar inte upp Woodrow. -Jag trodde han skulle döda honom.
-Du blev ju slagen. Hans egen son. -Hans egen son?
Se till att förlusta er innan vi ger oss av norrut. Varsågoda.
"Herrar är välkomna". Det är vi!
-Nu är vi här. -Vem knackar på?
-Inte jag. -Vi tar några öl till först.
Vad gör du?
-Goddagens, frun. -Vem är det, Buf?
En grupp ynglingar, tror jag.
Har de släppt i väg er från skolan?
Vad kan vi stå till tjänst med?
-Har ni kommit hit för att rida? -Ja, det kan man nog säga.
-Kan ni betala, då? -Räcker det här?
Vi tycks ha fått hit en hoper förmögna boskapsfösare.
-Kom in. Du är min, raring. -Nej. Jag såg honom först.
De här två duger bra åt mig.
-Vart ska du gå? -Jag går inte in där.
Nu ska vi ta av dig byxorna. Vi har inte hela dan på oss!
-Mr Johnson arbetar hårt, mamma. -Han har lärt sig mycket om hästar.
Hans fru borde ha älskat honom. I stället för att bli dödad...
-...av indianerna. -Kärleken går sina egna vägar.
-Hon älskade en annan man. -Älskar du pappa?
-Fast han är så där. -Han blev sparkad i huvudet.
Jag hoppas han blir bra igen. Kommer han att dö, mamma?
Vi gör allt vi kan för honom.
Det kommer nån.
-Jag följer också med! -Ta det försiktigt med Martin.
Kom, så ser vi efter vem det är!
-Jobbar ni hårt? Var är mamma, då? -Där inne.
Lika vacker som alltid!
Mamma...?
Gus, ska du inte presentera dina vänner?
Woodrow känner du ju. Det här är miss Laurina Wood.
Hon har följt med oss ända från Lonesome Dove.
Vet inte vad jag ska säga om att ni färdats så långt med mr McCrae.
Han kan faktiskt vara lite väl underhållande.
-Det där är Newt. -Goddag, frun.
Vilken Newt?
-Newt Dobbs, frun. -Kapten McCrae.
-Sheriff Johnson. -Trodde aldrig vi skulle ses igen.
-Världen är liten, må jag säga. -Du känner väl alla i den!
Hämta tre unghönor. Jag tänkte att vi skulle ha en picknick sen.
-Din man lär ha hästar till salu. -Bob är sjuk.
July, du och Cholo visar kapten vad vi har. Jag kommer ner sen.
Du är sheriffen från Arkansas som letade efter Jake Spoon.
Det känns längesen. Jag letar inte efter honom längre.
Så bra. För vi har hängt honom.
-Vad hände med sheriff Johnsons fru? -Indianerna tog henne.
Du adopterade alltså både fadern och barnet?
Vi har inte setts på 16 år, men han kritiserar mig ändå.
Det var lille Martin jag ville ha. Jag behöver inga vuxna karlar.
Du är lika vacker, trots alla år.
Ni får förlåta oss, miss Wood. Gus och jag var ett par en gång.
Jag vet det. Gus har berättat.
Nästan lika vackert som platsen i Texas där vi brukade ha picknick.
-Minns du det? -Jag stannade till där på vägen hit.
Din fruktträdgård. Där hade vi väldigt trevligt.
Gus, vad har du åstadkommit under alla år i Lonesome Dove?
Inte mycket. Jag har skjutit några mexikanska banditer...
-...och druckit mycket whisky. -Det kunde du ha gjort här hos mig.
Jag förlorade mina tre pojkar.
Jag behövde en vän.
Du var ju gift, så det hade inte varit anständigt.
Jag var inte så mycket gift att jag inte kunde ha en vän.
-Du kunde ha skrivit till mig om det. -Jag skrev till dig. Många gånger.
Men jag rev sönder breven. Om du inte kom hit av egen vilja-
-skulle jag inte ha nån användning av dig.
-Vad gjorde flickan i Lonesome Dove? -Det hon var allra bäst på.
-Jag hade också kunnat göra det. -Tveksamt.
Du tror du vet så mycket om kvinnor, men så är det inte.
-Nu är du riktigt näsvis. -Nej, jag är bara ärlig.
Newt är unge fär lika gammal som min Jimmy skulle ha varit.
-Newt är en bra grabb. -Vet han att kapten Call är hans far?
Det talade jag om för honom häromdan.
-Woodrow skulle aldrig säga det. -Du känner ju honom.
Jag avskyr honom. Det har jag alltid gjort.
Han har fått så mycket av dig genom åren - till skillnad mot mig.
Jag hade säkert kunnat ge dig mer.
Jag önskar att jag kommit hit för längesen.
Lämna kvar flickan här. Hon har inget i Montana att göra.
-Jag tvivlar på att hon vill det. -Annars kommer hon att dö...
-...eller åldras i förtid, som jag. -Så mycket har du inte åldrats.
-Ju äldre fiol, desto ljuvare musik. -Det har jag hört många gånger.
Titta på Woodrow när hon säger sitt pris.
Helvete...!
-Hon prutade inte en penny. -Nej.
Newt, ser du fuxen med stjärnan i pannan? Du ska få den av mig.
Kapten, ser du fuxen med stjärnan i pannan? Newt ska få den av mig.
Han ska få hästen i present. Dra av den från priset sen.
-Han ska ha en bra häst i Montana. -Tack, frun. Och tack för utflykten.
-Jag har aldrig varit på en sån. -Om du inte trivs i Montana-
-får du gärna komma tillbaka hit och arbeta.
-Newt! -Jag måste hjälpa kapten.
Tack!
-Du skulle gärna adoptera allihop. -Jag tycker om honom. Sally också.
Både han och Sally är snart giftasvuxna.
Gus, du måste få träffa Bob innan du ger dig av.
-Varför fick du hästen? -Jag vet inte.
Du fick den gratis. Jag fattar absolut ingenting.
Fruntimmer...!
-Varför kom du hit ihop med Call? -Jag hoppades att du var änka.
-Och det var du ju nästan. -Du kom hit alldeles i onödan.
-Jag fick i alla fall träffa dig. -Hur vågar du ta hit den kvinnan?
-Jag trodde du tyckte om Laurie. -Ja. Men tyvärr...
-Hon är så ung och vacker. -Hon råkade bara få följa med.
Du råkar aldrig ut för nånting med fula flickor.
Jag har väl haft tur, antar jag.
Du var min dröm, Gus. Under alla dessa långa år...
-Jag tänkte på dig varje dag. -Jag önskar att jag fått veta det.
Jag ville egentligen inte ha dig här - eftersom du är stor rumlare.
Men det var skönt att låtsas att du bara älskade mig.
Jag älskar bara dig. Jag är förtjust i Laurie-
-men jag har helt andra känslor för dig.
Hon älskar dig.
Hon skulle bli förkrossad om du stannade här hos mig.
Skulle du göra henne förkrossad om jag bad dig stanna?
-Antagligen. -Det är inget svar, Gus.
Det vet du att jag skulle göra. Och jag skulle glömma Laurie!
Bob kommer snart att dö. Jag skulle nog få sitta här-
-och se dig ta hand om fyra eller fem barn på gamla dar...!
Förlåt. Men det är hennes skönhet som gör mig missmodig.
-Du är fortfarande vacker. -Du ljuger lika mycket som förr!
Med din tillåtelse, Bob...
Nu vill jag ha en kyss.
Sluta skratta.
Du slår alla kvinnor när det gäller att uppmuntra en karl.
Vill du fortfarande gifta dig med mig?
Det vet jag faktiskt inte.
Nej, jag gifter inte om mig igen.
Jag har inte tillräcklig respekt för karlar...
...och jag har träffat väldigt få som har varit ärliga, Gus.
-Och du är inte en av dem. -Jag är väl unge fär halvärlig.
-Laurie, det är dags att sadla upp. -Redan, Gus?
Miss Wood, ni borde stanna här. Montana är ingen plats för en dam.
-En dam? -Stanna, snälla?
Vi kan sy nya klänningar.
-Gus, kommer du tillbaka? -Jamän. En kvinnokarl som jag-
-kan inte motstå så många skönheter.
Jag varnar dig. De här flickorna kommer att ta kål på dig.
Jättebra. - Flickor, nu måste vi göra i ordning miss Woods rum.
Jag följer med dig om du vill. Men hon är så snäll mot mig.
Jag vill att du stannar. Du har varit tillräckligt länge i tältet.
Jag hade ingen tanke på att stanna förrän hon frågade.
Vill du fortfarande gifta dig med henne?
-Nej. -Varför inte?
Tiden har förändrat oss, både mig och Clara.
Ingenting kan nog förändra dig.
-Du kommer väl tillbaka? -Ja. Men då vill du nog inte ha mig.
-Varför inte det? -Då har du nog upptäckt-
-att det finns annat i världen än jag, och att det finns andra...
-...som behandlar dig värdigt. -Det finns ingen som du, Gus.
Mina damer, nu är det dags att ge sig av.
Det finns billig mark tre dagsritter härifrån. Varför rida till Montana...
-...där indianerna kan besegra dig? -Det var det vi enades om.
Jag och Woodrow har alltid velat fullfölja det vi bestämt oss för.
Jag vill se ännu en plats innan jag tar plats i gungstolen.
-Den här landsändan är bebodd. -Snart vimlar det av skolor här.
Laurie, min sköna.
Mina damer...!
WYOMING-TERRITORIET
-Vi har otur med blåsten. -Tänk om Jake ljög om-
-att Montana är rena paradiset? Det kanske inte finns nånting.
Är det Deets?
-Har du hittat nåt vatten? -Ja, sir.
Nå?
Tolv mil härifrån.
Vi vänder inte om. Jag ska prata med grabbarna.
-Kapten är beslutsam. -Vi får väl se om vi klarar oss...
-...tolv mil till utan vatten. -Vad gör vi här, egentligen?
Woodrow vill bli först med att föda upp boskap i Montana.
Man borde inte lämna sin hemtrakt och irra runt så här.
Kapten, vakna. Vi är framme.
MONTANA-TERRITORIET
-God morgon! -Tolv hästar saknas.
Indianerna tog dem. De smög sig hit till fots i natt.
Snällt av dem att inte stjäla alla. Men ni hade väl aldrig märkt det.
Indianerna tog hästarna. De kanske kommer tillbaka och dödar oss.
De dödade ju Custer - och han slogs ju mot indianer hela livet.
-Nu ska vi spåra upp hästtjuvar. -Jag som har det så skönt.
Dish, håll boskapen kvar här. De får inte vara trötta-
-när vi beger oss mot Powder River.
-Redo, Gus? -Jamän. Ser jag inte redo ut?
-Är tolv hästar värt allt det här? -Vi kan inte tillåta häststöld.
-Lägret är en bit bort. -Hur många?
-Inte alltför många, antar jag. -Mest kvinnor och barn.
Vi väntar till i kväll. Då stjäl vi tillbaka dem.
De svälter, kapten. De har redan slaktat en häst.
-Stal de hästarna för att få mat? -De har det väldigt fattigt.
De har en picknick. Ingen sköt på oss när vi hade vår häromdan.
Jag ska bara skrämma dem, så vi får tillbaka hästarna.
-Pojkstackarn är ju blind. -Nej, Deets!
Såja, det här ordnar sig. Deets ska ta hand om dig.
Vad gråter du för? Vill du leka med den här?
Lek med den.
Det är ingen fara med honom!
Släpp ner pojken! De tror att du försöker stjäla honom!
Ta honom - innan jag ramlar.
Försiktigt.
Ta det lugnt.
-Var är Newt? -Han är inte här just nu. Han...
Vi skulle ha skjutit tidigare.
Jag vill inte börja fundera på...
...allt som vi borde ha gjort för denne beundransvärde man.